"Muistimme säilöö kaiken. Se on kuin apteekki -
mistä löytyy rauhoittavia lääkkeitä ja tappavia myrkkyjä." Marcel Proust
Katso, Marcel!
Poika taitaa yrittää puhua.
Hän taitaa yrittää sanoa "isi".
"Isi". Yritä, pikkuinen Paul.
Isi. - Marcel!
Onpa kaunis päivä.
...kaks-kol!
Javaa edelsi valssi. Valssia taas edelsi menuetti.
Yks-kaks-kol, kaks-kaks-kol. Kaikissa lasketaan kolmeen.
Klassismi, 1700-luku.
Järjestys, selkeys, järki.
Menuettia ei usein diskossa tanssita.
Opin armeijassa, että kaikkea pitää kokeilla. Siten vihollinen voitetaan.
Tämä on tanssia, ei judoa. - Muotihan kehittyy.
Ehkä menuettikin palaa muotiin. - Jatketaan.
Valssissa lähennyttiin. - Muttei silti liikaa.
Romantiikka, 1800-luku.
Chateaubriand, Delacroix. - Mendelssohn.
Javassa vartalot ovat vastakkain!
1900-luku. Auschwitz, Hiroshima. - Tšernobyl.
Entä aspiriini? - Se oli 1800-luvun loppua.
Keskitytäänpä! - Valitkaa parinne valssiin.
Jättäkää tilaa väliinne. Ovatko kaikki valmiita?
Yks-kaks-kol...
Menetkö sinä puistoon? - Laita liivi, ettei tule kylmä!
EPÄKUNNOSSA
Vieläkin.
Nyt alkaa riittää. - He lupasivat tulla torstaina.
Asumme kuudennessa. - Olette hyvässä kunnossa.
Kuvitelkaa muita vanhuksia.
Jean-Yves! - Tullaan!
Mitä sinä haluat, äiti?
Selvä.
Missä hitossa kapula on? Tuolla.
Sano milloin.
Milloin!
Tulkaahan, lapset! On aika mennä!
HYVÄÄ SYNTYMÄPÄIVÄÄ, PAUL
Bravo! Bravo!
Diskantit taitavat falskata vähän.
Viritytin sen kolme päivää sitten -
mutta se murjottaa taas. Hoidan asian.
Nyt avataan lahjat.
Chassepot de Pissyltä ja Pineton de Chambrun'lta.
Onnea, Paul!
Löysimme sen antiikkikaupasta.
Se on "kirogymnasti", pianistien kuntosali.
Jokainen osa harjoittaa käden eri lihaksia.
Sitä ei kannata käyttää. Schumann menetti siinä nimettömänsä.
Se on viihdyttävä. Ja lisäksi arvokas.
Monsieur Coehlolta.
Se on kotikylästäni. Nyt pianoon ei enää päädy pikkupullan murusia.
Valitsitteko sen itse? - Valitsen kaiken aina itse.
Se on ainakin käytännöllinen.
Tämä on meiltä. Hyvää syntymäpäivää, Paul!
Mikä se on?
Pianon pienoismalli. - Pysymme siis aiheessa.
Älkää liimatko sormia yhteen ennen kilpailua.
Löysin tämän siivotessani kaappia.
Hän katselee sinua. - Sieltä ylhäältä.
Siihen ei kosketa.
Miksi sinä et puhu? Onko sinulla joku sairaus?
Mikä on vialla?
Sanoin, että niitä olisi pitänyt ostaa lisää.
Porkkananne ovat taas viimevuotisia suurempia, Madame Proust.
Madame Proust?
Kuka siellä on?
Paul! Mitä te teette täällä?
Aivan, kiitos.
Teillä on vieras, Madame Proust.
Madame Proust! Hän toi kadottamani levyn.
Hän on Paul kuudennesta, pianisti. - Se, joka ei puhu.
Näkökyvyssä ei ole vikaa. Aikooko hän kieliä kasvimaastani?
Enpä usko. Tunnen hänet hyvin, hän osaa säilyttää salaisuuden.
Hän ei voi lähteä täältä juomatta yrttiteetä. Minä määrään täällä.
Olen pahoillani, Madame Proust. Tämä on minun vikani.
Onko tämä tuttu?
Anna vartaloni kertoa sinulle
Kaiken, mitä sanat eivät voi... Ette tietenkään, olette liian nuori.
Ensimmäinen hidas kappaleeni naisen kanssa, josta tuli vaimoni.
Ja ensimmäinen erektioni.
Katsokaa, kuinka hieno porkkana.
Nyt ei parane mennä sekaisin. Tämä on mykälle.
Ja tämä on teille. - Pitääkö odottaa hetki?
Koskaan ei voi tietää, meneekö...
Ottakaa leivos. Se hävittää maun.
Eikö haisekin herkkusienille? Se on silti yrttiteetä.
Se haisee myös jollekin muulle. - Parsalle.
Se on Itikka, ukuleleni.
En ole mitään virtuoosi, mutta ukulelessa yritys on tärkeintä.
Taju kankaalla.
Hän on kovin surullinen. - Hän oli kaksi vanhempien kuollessa.
Siksi hän ei puhu. - Se ei paljon keskustelua herätä.
Hän näkee usein painajaisia. - Mistä te sen tiedätte?
Vaikuttaako hän levänneeltä? - Eipä kai.
Siksi hän on kalpea.
Kuinka vanhemmat kuolivat? - Tädit eivät puhu siitä.
Tiedän vain, että hän oli paikalla, kun se tapahtui.
Bravo.
Mitä te teette? - Ei hän voi tänne jäädä.
Hän ei ole koolla pilattu, mutta tarvitsen silti apua.
Hienoa, Mimi, mainio vahtikoira. Ja kuuro kuin kivi.
Nyt minulla on kuuro, mykkä ja sokea. - Unohtaako hän todellakin kaiken?
Parsa pyyhkii muistin, ja sitten se pissitään pois.
Näkemiin, Monsieur.
Sano näkemiin. - Näkemiin.
Nyt mennään.
Jean-Yves! - Tullaan!
Missä sinä olet ollut? Hukkasitko avaimesi?
Olimme huolesta sairaina! Kulutit neljä tuntia pullien ostoon!
Soitimme leipomoon, mutta et ollut siellä!
Oletko ollut puistossa? - Sitten sinun pitää kirjoittaa se!
Eikä "pikkupullat"!
Eihän se mitään salatiedettä ole.
Mitä sinä teet? On illallisaika.
Emmehän unohtaneet mitään?
EPÄKUNNOSSA
Hittolainen!
Perhana!
Pää pystyyn!
Ette tanssi nyt bourréeta. Varpailla, kevyesti ja sirosti.
Ei! Tämä on mahdotonta!
Tiedän, että olen kömpelö. - Odottakaa javaa.
Javassa ei haittaa, jos on... - Vääräsäärinen?
Entä minä? En tarvitse kurssia ollakseni seinäkukkanen.
Mohammed? - Voin yrittää sukilla.
Yrittäkää! - Sukilla liukuu paremmin.
Parititte läskit. - Siirrytään javaan!
MENUETTI HELVETTIIN!
Älkää jääkö tähän.
Buddha-paralle ei ole tilaa.
Hittolainen!
ATTILA MARCEL KOHTAA VILLETTEN TEURASTAJAN
Anteeksi! - Mitä tämä oikein on?
Tuo ei ole tangoa. - Näytitte yksi eteen, kaksi taakse.
Näin käy, jos ei kuuntele. Alusta!
TIEDÄN, MISSÄ ÄITISI ON. MADAME PROUST, 4. KERROS
Tuolla äitisi on. Muistisi syvissä vesissä.
Muistot ovat kuin kaloja. Ne piiloutuvat pohjaan.
Sinä katsot lammen pintaa. Se on musta eikä mitään näy.
Kalastaja heittää pinnalle jotain, mistä kalat pitävät.
Silloin pinnan alla alkaa kuhista.
Heitetään onki veteen. Siten tuollaisen saa kiinni.
Ei haukea, vaan muiston.
Entä millä muistoja houkutellaan?
Tällä.
Muistot rakastavat musiikkia.
Kaloja on hauska ruokkia, mutta niitä pitää onkia rannallekin.
Siihen tarvitaan koukku.
Leivokset eivät ole hyviä. Osassa on pomeranssia, se on nynnyilyä.
Koukku on tuolla.
Kuvainnollisesti sanottuna.
Sivuvaikutuksia voi olla, mutta se on sen arvoista.
Unohdin sanoa, tämä ei ole ilmaista. 50 euroa kerralta.
Minunkin pitää elää. Aineksia ei saa kulmakaupasta.
No?
Jos et halua kalastaa muistoja, saat vähän parsajuomaa.
Nuo sormet heti silmään pisti Pienestä tulee konserttipianisti
Olet odottamamme lapsi Saatamme sinut suuruuksiin asti
Siskokset, voi päätäni mun Älkää häiritkö poikaa roskalla
Näkee heti olkapäistäsi sun Että ura urkenee haitarilla
Aivan samal Älä heitä kuuntele Ainoastaan aristokraattina elele
Ei tule näkymään huomenna Että poikani kävelee mokkasiineilla
Taivaasta tipahti pikkuenkeli Pianolla jo siellä soitteli
Saittejo haluamanne Porata hän alkoi sanoistanne
Pienoinen haitaristi Ei halua olla pianisti
Mitä sinä sanot, Anita?
Ei tätä eikä tuota Pojan päätökseen luota
Ei tässä päätä perhe Pojan tulevaa, se on erhe
Ei tätä eikä tuota Kullan päätökseen luota
Yhteiskunta päätä ei Mihin pojan kasvatus vei
Ripaus rakkautta, ripaus hunajaa Ripaus aurinkoa niin ihanaa
Ripaus hiekkaa linnaansa Värikyniä kuvaan omaansa
Elämään omaansa
Ripaus rakkautta, ripaus hunajaa Ripaus aurinkoa niin ihanaa
Ripaus hiekkaa linnaansa Värikyniä kuvaan omaansa
Elämään omaansa
Sinullahan kesti, pikkuinen. Näitkö äitisi?
Hyvä on.
Keräsin sinulle kassillisen.
Jos tätisi kuulustelevat sinua, he luulevat, että olit torilla.
Tänään on torstai.
Ensi torstaina samaan aikaan.
Teidän vuoronne, Madame Herrol.
"I Am a Disco Queen." Jaahas.
Paul?
Kädet, Solange.
Hän on vikkelä pianistiksi.
Eikö hän olekin upea?
Koin ahdistusta työni vuoksi.
Luin lääkäriksi vanhempieni mieliksi, halusin töihin eläinten pariin.
Ne eivät sentään puhu eivätkä piinaa ongelmillaan.
Ensi viikkoon.
Mitä sinä täällä teet? - Halusin vain tervehtiä.
Terve ja terve. Minulla on asiakas. - Toin Psilocybe semilanceataa.
Melonit ovat valmiit kuukaudessa. - Teillä on luottoa.
Tunnetko Madame Di Rosan? - Astmaattinen keuhkoputkentulehdus.
Hänen chihuahuansa sai sydänkohtauksen ja kuoli.
Voi sentään. - Se oli oikea pirulainen.
Ajattelin heti sinua. Hänellä on kaunis uuninreunus.
Ymmärrän. - Jostakin pitää aloittaa.
Olen vielä teorian tasolla. - Chihuahua on pieni.
Se on totta.
Mene nyt matkoihisi. Hae melonit kolmen viikon päästä.
Mietin Madame Di Rosaa. Näkemiin. - Näkemiin.
Nyt on sinun vuorosi, pikkuinen.
Hän haluaa eläinten preparoijaksi. Potilailla on ollut onnea.
Entä sinä? Onko karmasi olla pianisti?
Halusin maisema-arkkitehdiksi, istuttaa puita ja luoda puutarhoja.
Onneksi ihmisellä on monta elämää.
Se on sinun parhaaksesi. - Sinulla on pianistin ura edessä.
Se ei kiinnosta minua. - Jos minulla olisi lahjasi...
Virtuoosi perheessä on pakkomielle. Soitin vain isän mieliksi.
Syy on Marcel. - Hän pitää haitarista.
Lopettakaa jo. Pidän siitä, ettei Marcel kuulu maailmaamme.
Aivan, perheessämme on ollut harvakseltaan ahtaajia.
Mitä aiot tehdä? - Meillä on suunnitelmia.
Niinkö? - En voi vielä kertoa mitään.
Tule, Paul. Mennään ostamaan jätskiä.
Varokaa siellä alhaalla!
Täydellistä.
Bravo!
Hienoa!
Päivää. - Päivää.
Onko tämä pikkuveljenne? Poikanne? Ei se mitään, hän on komea.
Kaunis äiti, ja komea poika. - Kiitos.
Tiedättekö olevanne kuvauksellinen? - En.
Teidän pitäisi tehdä mainos yhdessä. - Enpä tiedä.
Palaan pian Pariisiin. Meidän pitää tavata uudestaan.
Mikä nimenne on? - Anita.
Hauska tavata, Anita. Minä tarjoan jätskit.
Häivy!
Kiitos.
Anita Tyttöjä on minulla lukuisia
Anita Koskaan en ole osannut valita
Anita Se oli silloin, nyt on tämä
Anita Päivän tuoksu, se olet sinä
Olet yhtä kaunis Kuin mehujäätelö ihana
Jäädytät minut Selkäni takana
Olen typerys Eskimoni mun
ihanaiseni Suotko suukkosi sun
Hittolainen!
Näitkö tuon tyypin, Marcel? Mitä nyt?
ÄIDIN LEMPIELOKUVA
Mikä häntä oikein vaivaa?
Haen vielä yhden pullon. - Hyvä idea.
Tämä on hyvää. - Herkullista.
Syö hyvin, se puhdistaa sisuskalut.
Hän näyttää jo pirteämmältä. - Varo, sotkit poskeen rapua.
Tyttäreni tulee pian alas, mutta hän on hieman villi.
Ahaa, sellisti. - Yksinäinen susi.
Haluaisitteko vihanneksia? - Ehdottomasti ei!
Paul on ihastunut vihanneksiin, joten syömme vain niitä kotona.
Hän törsää niihin taskurahansa.
Emme epäröineet hetkeäkään, kun saimme kutsunne.
Viikonloppu raikkaassa ilmassa, kaukana saasteista.
Kaukana vihanneksista.
Emme ole käyneet Trouvillessä. Se on...
Se on täynnä raikasta ilmaa.
Paul on taas nuorten solistien kilpailun finaalissa. Onnea.
Mutta tämä on viimeinen kerta. - Nuoruus päättyy 33-vuotiaana.
Kilpailu on rankkaa. - Erityisesti kiinalaisten vuoksi.
Niinkö? - Heitä on ollut vastassa 15 vuotta.
Mutta he ovat hyvin lahjakkaita. - Heitä on ainakin paljon.
Samoin alueellamme, asuttehan siellä. Heitä on kaikkialla.
Heillä on silti lahjoja. - Se on matematiikkaa.
Heidän määränsä tukehduttaa.
Tämä on tyttäreni Michelle.
Michelle on kaunis nimi.
Oletteko maistanut viinakirsikoita?
Paulin ongelma on sormet.
Hän peri äitinsä pitkät, hoikat sormet.
Murrosiässä... - Hormonien hyrrätessä...
Vartalo muuttui. Kaikki kasvoi. - Ymmärrän.
Ette ymmärrä lainkaan. Kaikki kasvoi paitsi kädet.
Hän sai isänsä nakkisormet. - Siihen on tyydyttävä.
Tunnetteko maestro Kruzinskyn? - Käsikirurginko?
Soitonopettajan. Annan numeron. - Hän on hyvin arvostettu.
Hän on tuomaristossa.
Tekisittekö sen vuoksemme? - Toisia pitää auttaa.
Voisi lopettaa kiinalaisten adoptoinnin, jos haluaa auttaa!
Voi, tikkari!
Voi tätä meri-ilmaa.
Oletko edelleen neitsyt?
Samoin minä.
Eikö olekin ärsyttävää?
Monsieur.
Madame.
Menehän ulos, Mimi.
Hyvältä kuulosti. Hyvältä, kyllä.
Todellakin hyvältä kuulosti.
Valo. Valon tyhjiö, ääriviivat puuttuvat.
Valo imee kaiken. Se on hyvä, koska musiikkia ei kuunnella.
Se palaa verkkokalvolle. Pianisti on sielun pyromaani.
Hän on rikollinen! Olette sisäistänyt sen.
On oltava rikollinen soittaakseen pianoa.
On oltava paskiainen!
Mutta hohtava paskiainen.
Onnistutte siinä todella hyvin!
Niin... Mikä se tarina olikaan pienistä nakkisormista?
Tämä on vakava juttu!
Palaute on siis positiivista?
Hienoa.
Saimme rauhan.
Kirjoitan šekin. - Otan mieluummin käteistä.
Olen tavannut monia epärehellisiä ihmisiä.
Voinko ottaa viimeisen? - Toki.
Valo!
Voinko istua tähän?
Tiesin, että löytäisin teidät täältä.
Onpa kaunis puu. On onni, ettei siitä tullut selloa tai pianoa.
Siitä puhuen, tapasitteko Kruzinskyn?
Valo, valo!
Halusin pyytää edelliskertaa anteeksi.
Järkytinkö teitä?
Minun pitää mennä, minulla on harjoitukset.
Oletteko täällä joka päivä?
Nähdään myöhemmin.
Onpa söpö pieni kiinalainen.
Haluatko neuvoja naisten suhteen?
Minulla ei ole niitä antaa, vaikka olenkin nainen.
Olemme kovin monimutkaisia.
Onpa hauska nähdä sinun hymyilevän.
Pikkuveljenikään ei hymyillyt. Toisaalta kotimme ei ollut hauska.
Isä makasi naapurin kanssa, ja äiti ryyppäsi unohtaakseen.
Olin 10 vuotta vanhempi ja muistin ajan, jolloin he rakastivat toisiaan.
Veljeni ei koskaan nähnyt vanhempien suutelevan tai hulluttelevan.
Hän koki ainoastaan pahan eikä oppinut hymyilemään.
Yritin piristää häntä tempuillani. Siten minusta tuli ääliö.
Eräänä päivänä sain tarpeekseni ja häivyin. Matkustelin ympäriinsä.
Intiaan saakka. Sieltä löysin Buddhan.
Hän ei olekaan masentava.
Hän ei estä ketään naimasta!
Mennäänkö?
Tulehan.
Tosimies on mieheni mun Hän lihaskimppu on
Kurja kuolema mun Synkissä silmissään on
Attila Marcel kuulosti tutulta, ja sain sen kaivettua muististani.
Isäsi otti nimen laulusta.
Se kertoo raakalaisesta, joka hakkaa vaimoaan.
Mikä naisen nimi olikaan?
Hän... Ja ne hampaat.
Hänen otteessaan hengästyn Ja käsivarsiaan pelästyn
Hän seuraa, kun tukehdun Attila Marcelini mun
Mikä on? Se on vain laulu.
SAMMAKKOLAULU
Mitä tämä oikein tarkoittaa?
Roskaa. Lapset pitävät tästä, mutta he eivät ole valikoivia.
Että siis sammakoita? Frogs. Englantia aina vaan.
Aavistelen, että tämä on ärsyttävää.
Se on todellakin ärsyttävää.
Syöt kuin possu, Paul.
Teen karmit valmiiksi huomenna.
Eikö olekin kiva? - Olet mahtava, Gégé.
Irvisiskot. Teidän olisi pitänyt saada yläkerran suuri asunto.
Siellä on piano, ja se tuhosi lapsuuteni.
Voin pilkkoa sen polttopuiksi.
Joutuisit pilkkomaan ensin siskoni, etkä voi tehdä sitä.
Tarjous on voimassa. - Ajattelen asiaa.
Heippa. - Nähdään huomenna, Gégé. Kiitos.
Heippa, Paul.
Marcel! Tule katsomaan!
Katso, Paul, tuossa me olemme!
Mahtavaa.
Älä nyt ole tuollainen.
Millainen? - Kateellinen.
Aivan varmaan. Näyttäisin mieluusti persettä koko Ranskalle.
Sinähän halusit laajentaa huonetta. Poikasi peppu rahoittaa sen.
Mitä vaimoni antoi vaihtokaupassa? - Lopeta, tämä ei ole oikea paikka.
Ei hätää, pikkuinen.
Se oli vain ikävä muisto.
Pirun sammakot.
Hauku, kun joku tulee, Mimi! Älä jonkun lähtiessä!
Tiedän kyllä, mitä teen.
Valitsen asiakkaita, jotka ovat minulle sopivia.
Aikuisista ei ole niin väliä, mutta lapsille valehtelu on ikävää.
Unohtiko hän vanhempiensa kuoleman? En usko tarinaanne.
Kuolema ei ole hänen ongelmansa.
Hän pyörii ympyrää. Aivan kuin levy.
Hän tarvitsee tätä.
Hän on kaksivuotias koko elämänsä, jos mitään ei tehdä.
Teillä on vaimonne, mutta hänellä ei ole ketään.
Ainoastaan piano ja surulliset silmät.
Päivää. - Tulkaa sisään. Paul on puistossa.
Eikö teillä ole välineitä? - Mitä välineitä?
En tiedä, huumeidenetsijää.
Bertrand tässä tekee työn. - Tätä tietä.
Se ei ole saksanpaimenkoira. - Selvästikään ei.
Onko Bertrand koulutettu? - Ehdottomasti.
Sain sen huumekytältä. Alahan töihin.
Etsi! Etsi!
Miksi se näyttää tyytyväiseltä? - Se ei löydä mitään.
Ei marihuanaa, kokaiinia, LSD:tä eikä muuta.
Paulinne on kuivilla. - Paul ei ole koskaan ollut tällainen.
Olemme pelänneet pahinta. - Aivokasvainta.
Voisikohan Bertrand erehtyä?
Ei tällainen koira, se on saanut hyvän koulutuksen.
Jos se osaisi puhua, se sanoisi: "Kyseessä on kasvain."
Eikö suurempaa koiraa löytynyt? - Se on karhu.
Tämä oli karhuista pienin. Pirun ääliö.
Rustaavatko lääkärit harakanvarpaita tarkoituksella?
No, mitä olette mieltä? Olkaa rehellinen.
Se näyttää yhtä purevalta kuin ennenkin.
Mitä Madame Di Rosa oli mieltä? - Hän harkitsee asiaa.
Eipä hänellä enää kiirettä ole.
Hän halusi tuhkauttaa sen. - Se olisi harmi.
Niinpä. Kaikki turkin kemikaalit räjähtäisivät kuin dynamiitti.
No?
Potilaasi eivät pahemmin toisiinsa kompastele.
Saisinko mitenkään teidät muuttamaan mieltänne?
Tämä saa riittää.
En jaksa enää sitä sirkusta. Olehan jo yrittänyt.
Poistun mieluummin näyttämöltä ilotulitusten kera.
Kuin chihuahua.
Onko sinulla tarpeeksi heinää minulle?
Ette ota koskaan mitään vakavasti.
Tule hakemaan melonisi kahden viikon päästä.
Äläkä jauha tuollaista.
Löyhkäät mansikalta.
Oletko jo selvinnyt sammakoista?
Kuulehan, minulla ei ole tänään aikaa arvailuihin.
Älä katso minua noin.
Mikä on? Onko poskessani jotain?
Eihän siinä ole mitään.
Lopulta se taitaa näkyä.
Et sinä mitään näe. Olet mykkä, ja silmissäsi on vikaa.
Hei!
Onko jokin vialla?
Johtuuko tämä puusta?
Mitä? - Ettekö nähnyt sitä?
Oletteko kunnossa, madame?
Lopeta jo tuo rämpytys!
Puu on sairas, joten istutamme uuden. Se on elämän kiertokulkua.
Virkamies ei minulle elämän kiertokulkua selitä.
Teen vain työtäni.
Samaa kaikki mulkut sanovat. - Katsokaa, istutamme samanlaisen.
Tuohan suojaakin hyvin auringolta. Syöpää vain monille sukupolville.
Eivät he välitä lapsistaan! Heitä seuraa vedenpaisumus.
He menevät taivaaseen pikkupilvellä!
Mutta minä en usko teidän taivaaseenne, olen buddhalainen!
Taivaamme on täällä, ja te tuhoatte sen!
Se lukee jopa vessan ovissa: "Jättäkää siistiksi."
Arvostatte enemmän paskahuusseja kuin planeettaa!
Varokaa! Eräänä päivänä rauhalliset tarttuivat aseisiin, ja se on rumaa!
Hyvä on sitten.
Mulkku!
Verikokeiden tulokset ovat normaalit. Paul voi hyvin.
Oletteko varma? - Olen, hän on terve kuin pukki.
Entä vihannekset? - Ovatko suuret määrät vaaraksi?
Yleensä se on päinvastoin. - Voiko se olla myrkytys?
Vihannesmyrkytyskö?
Voin tarkastaa asian. - Kiitos.
Aivan, kissat eivät onnistuneet. Egyptiläiset onnistuivat siinä.
Ne eivät olleet samanlaisia kissoja.
Näittekö sen? - Aina rikki.
Puhuin nelosen seinähullusta. Kytät tulivat hakemaan hänet.
Hän vaikutti järkyttyneeltä.
Jean-Yves!
Hän puri harjoittelijaa.
Onneksi tämä ei tehnyt valitusta. Hänenlaisiaan ei enää tehdä.
Pahinta on se, että hän menetti Itikan.
Keräämme rahaa uuteen, mutta se ei ole sama asia.
Mikä pianoa oikein vaivaa?
Kas noin.
Hän kertoi, ettette enää käy siellä.
Yksi kokemuksistani oli ikävä. Elämä ei ole vain hyviä muistoja.
Joskus annostus on liian vahva. Madame Proust voi olla antelias.
Eikä se ole tarkkaa tiedettä. Eikö näin?
Monsieur Paul?
Meidän pitää mennä ostoksille.
"Ostoksille."
Madame Proust?
Mitä hittoa te täällä teette?
Huumasitteko hänet?
Oletteko huumannut Paulinkin? Teidät pitäisi lukita telkien taa!
Antakaa meille Paul takaisin. - Et kyllä karkaa!
Et saa lastamme! - Olemme hänen äitejään!
Jos joku satuttaa häntä... - Me suojelemme häntä!
Olen nyt valmis, Madame Proust. Tulenko taas ensi perjantaina?
Madame Proust?
Niin? - Tulenko taas ensi perjantaina?
Perjantai ei käy.
Onko jotain tapahtunut? Haluatteko puhua siitä?
Asioita ei kannata pitää sisällään.
Käynkö hakemassa ukulelen?
Monsieur Paul? Madame Proustilta.
Kuka se on? - Coehlo.
Oletan, ettette enää tarvitse minun palveluksiani.
Et käy enää kasvimaalla, joten tuon sen luoksesi, pikkuinen.
Sitten laitan kaupan kiinni.
Lähden pitkälle matkalle, ja sitä varten pitää valmistautua.
Teen sinulle valmiin sekoituksen, jos haluat kalastaa muistoja.
Hukuta ikävät muistot hyviin hetkiin.
Muuta neuvoa en voi antaa, sinun on itse avattava hana.
Onnea kilpailuun. Kaverisi Proust.
ELÄ ELÄMÄÄSI
Katso, Paul. Isä on tuolla. Näetkö hänet?
Hyvät naiset ja herrat! Oikealla puolellani on jätti.
Hän on mahtava ja julma, Attila Marcel!
Vasemmalla puolellani ensi kertaa täällä on vaarallinen naarastiikeri:
Anita Marcelle!
Mikä hitto teitä vaivaa?
Kuulkaahan, Dupont ja Dupond. Sisko taisi pärjätä aika hyvin.
KUTSU NUORTEN SOLISTIEN KILPAILUN FINAALIIN
KIITOS
En ole syönyt kolmeen tuntiin ettekä ole järjestänyt purtavaa!
Kuinka tässä pitäisi selvitä? En ole mikään pikkulintu!
En voi elää pelkällä vedellä ja musiikilla!
Vuoronne on toisen väliajan jälkeen.
Tänä vuonna on hyviä soittajia.
Oletteko kunnossa?
Tosimies on mieheni mun Hän lihaskimppu on
Kurja kuolema mun Synkissä silmissään on
Pahoja tekoja hän tekee Kehoni mustelmilla hän pesee
Silmiäni koskee pahasti Hän muuttaa elämäni siniseksi
Isä. - Rakastan sinua, Paulo!
Rakastan sinua, Paul!
Katso, näetkö meidät? Tuolla me olemme.
Hetki vain.
Hänen otteessaan hengästyn
Hyvät naiset ja herrat! Kaunis naarastiikeri!
Vaarallinen Anita Marcelle!
Äiti?
Äiti!
Hän on herännyt!
Onko jokin hukassa?
Haluan kohottaa maljan rakkaalle Paulillemme.
Odottavalle annetaan. Voin vain sanoa: Bravissimo maestro!
Maestro!
Voisitteko soittaa meille jotain? - Pieni sonaatti.
Sonaatti. - Sonaatti.
Se oli kantava seinä.
Tämä voi lohduttaa. Isäsi ystävä...
Työn tehnyt mies... - Sai viisi vuotta vankeutta.
Ehdotonta.
Kuutamourakoinnista.
Mutta ei se lohduta sinua.
Taidat olla vihainen meille.
Nämä ovat nivelet.
Tämä on hyvin vakavaa.
Hän ei voi enää koskaan soittaa.
Ei sillä ole väliä. - Eihän se ole tärkeää, Paul?
Otatte uutisen varsin hyvin.
Määrään tulehduskipulääkettä. Muuta en voi tehdä.
Mietittekö, minne eläimeni katosivat?
Annoin periksi. Eläinten preparointi ei ollutkaan minua varten.
Äiti ja isä olivat oikeassa. Minusta on vain lääkäriksi.
Se olittekin te. Luulin seinähullun palanneen.
Haluatteko tulla sisään?
Olisittepa nähnyt, miltä täällä näytti. Kauhea sotku.
Kaikki on nyt ohi.
Syöpä vei Madame Proustin.
En tiedä, missä hänen hautansa on, mutta naapureilla ei ole helppoa.
Kaveriparat!
Hän oli oikea kiusankappale.
Hänellä on pikkuinen mukanaan. - Saako tyttöä vilkaista?
Onpa hän soma! - Yhtä kaunis kuin äitinsä.
Katsokaa hänen käsiään. - Sellistin kädet.
Hänestä tulee muusikko. - Tai tanssija.
Onko teillä lähtö tänään? - Ottakaa paljon kuvia.
Olen aina unelmoinut Honolulusta. - Menettekö sinne suorinta reittiä?
Ukulelefestivaali on Havaijilla, mutta teemme pienen pysähdyksen.
Tyttö taitaa yrittää puhua. Eikö vielä ole aika aikaista?
Katso nyt. Paul!
Hän taitaa yrittää sanoa "isi".
Isi. - Isi.
Suomennos: Johanna Järvinen Broadcast Text International
Voi sentään, tulkaa nyt auttamaan!
Kas noin! - Ei hätää.
Oletteko kunnossa? - Onneksi kirsikat eivät kaatuneet.